Najlepši stihovi
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Igor Mojsejevič Irtenjev: SVAKOG JUTRA PEVAC DREČI
Svakog jutra pevac dreči,
Bolje bi bilo da spi.
Kakve reći želi reči
Svojim otegnutim „i”?
Svak da treba da se budi -
Hoće li da kaže on -
Purpurna Eoja rudi,
Boršču nalik joj je ton.
Stanovništvo celo pati
Kad ga probude u cik,
Kokota bi svak da smlati -
Da utiša njegov krik.
Svekoliku radost koju
Morfej daje nam u snu -
Ko bi dao za Eoju?
Ma nek’ ide ona u ...
Šta će nama petlov mesidž,
Kome nije jasno - vest?
Bolje ostaj tam gde si,
Svet je takav kakav jest.
Leg je važan, gde se drema,
Jastuk pride - to je to,
Za ideal mesta nema,
Jedino za švedski sto.
Svet stabilnošću se diči,
Isti sad je kao pre:
Piši, sviraj, kukuriči -
Jednako je uvek sve.
Izvor: „Izabrane pesme” / Igor Mojsejevič Irtenjev. – Beograd : Paideia, 2014, str. 58-59.
Svakog jutra pevac dreči,
Bolje bi bilo da spi.
Kakve reći želi reči
Svojim otegnutim „i”?
Svak da treba da se budi -
Hoće li da kaže on -
Purpurna Eoja rudi,
Boršču nalik joj je ton.
Stanovništvo celo pati
Kad ga probude u cik,
Kokota bi svak da smlati -
Da utiša njegov krik.
Svekoliku radost koju
Morfej daje nam u snu -
Ko bi dao za Eoju?
Ma nek’ ide ona u ...
Šta će nama petlov mesidž,
Kome nije jasno - vest?
Bolje ostaj tam gde si,
Svet je takav kakav jest.
Leg je važan, gde se drema,
Jastuk pride - to je to,
Za ideal mesta nema,
Jedino za švedski sto.
Svet stabilnošću se diči,
Isti sad je kao pre:
Piši, sviraj, kukuriči -
Jednako je uvek sve.
Izvor: „Izabrane pesme” / Igor Mojsejevič Irtenjev. – Beograd : Paideia, 2014, str. 58-59.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Mahadevi Varma: POGLEDAJ
Poklonila je zvezde nebu
mudrosti tvoje trunka mala,
tamu je srebrom optočila
a danu odoru zlatnu dala.
Iz suze tvoje blagosti, večno
samilosti će se reka liti,
i slične njojzi naći nećeš -
niti je bilo, nit’ će je biti.
Obilja tvoga, kapljica jedna
šume je, ploda i ’tice mati.
Mrština jedne obrve tvoje
ognju će sve to zaveštati.
Ali ni trunka nestati ne sme,
jer s njom nestaće i svet smesta.
Mračna je i grešna ljudska staza,
ali pesma na njoj ne presta.
Pogledaj kako u ljudskoj duši
dobro i zlo se večito glože.
Priđi i pogledaj trunku svoju
u svoj veličini i bedi, Bože!
Izvor: „Antologija svetske duhovne lirike” / priređivači Vladeta Košutić, Vladimir Madić. - Beograd : Soulfood Publishing, 2018, str. 221.
Poklonila je zvezde nebu
mudrosti tvoje trunka mala,
tamu je srebrom optočila
a danu odoru zlatnu dala.
Iz suze tvoje blagosti, večno
samilosti će se reka liti,
i slične njojzi naći nećeš -
niti je bilo, nit’ će je biti.
Obilja tvoga, kapljica jedna
šume je, ploda i ’tice mati.
Mrština jedne obrve tvoje
ognju će sve to zaveštati.
Ali ni trunka nestati ne sme,
jer s njom nestaće i svet smesta.
Mračna je i grešna ljudska staza,
ali pesma na njoj ne presta.
Pogledaj kako u ljudskoj duši
dobro i zlo se večito glože.
Priđi i pogledaj trunku svoju
u svoj veličini i bedi, Bože!
Izvor: „Antologija svetske duhovne lirike” / priređivači Vladeta Košutić, Vladimir Madić. - Beograd : Soulfood Publishing, 2018, str. 221.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
Re: Najlepši stihovi
Miroslav Krleža
Khevenhiller
Nigdar još ni bilo pak nigdar nemre biti,
da kmet neje moral na vojščinu iti.
Kajgod kakgod bilo, opet je tak bilo,
kak je bilo, takje i tak bude bilo.
Kak je navek bilo, navek tak mora biti,
da muž mora iti festunge graditi,
bedeme kopati i morta nositi, z
repom podvinutim kakti kusa biti.
Kmet ne zna zakaj tak baš mora biti,
da su kmeti gladni, a tabornjiki siti.
Ar nigdar ni tak bilo da ni nam tak bilo,
pak nigdar ni nebu da kmet gladen nebu,
kajti nigdar nebu na zemlji ni na nebu,
pri koncu pak Turčin potukel nas se bu.
A kmetu je sejeno jel krepa totu,
tam il v katedrale v Zagrebu,
gda drugog spomenka na grebu mu nebu
neg pesji brabonjek na bogečkem grebu.
Khevenhiller
Nigdar još ni bilo pak nigdar nemre biti,
da kmet neje moral na vojščinu iti.
Kajgod kakgod bilo, opet je tak bilo,
kak je bilo, takje i tak bude bilo.
Kak je navek bilo, navek tak mora biti,
da muž mora iti festunge graditi,
bedeme kopati i morta nositi, z
repom podvinutim kakti kusa biti.
Kmet ne zna zakaj tak baš mora biti,
da su kmeti gladni, a tabornjiki siti.
Ar nigdar ni tak bilo da ni nam tak bilo,
pak nigdar ni nebu da kmet gladen nebu,
kajti nigdar nebu na zemlji ni na nebu,
pri koncu pak Turčin potukel nas se bu.
A kmetu je sejeno jel krepa totu,
tam il v katedrale v Zagrebu,
gda drugog spomenka na grebu mu nebu
neg pesji brabonjek na bogečkem grebu.
Sve naše nevolje dolaze otuda što nismo spremni da umremo od gladi.
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Jene Heltai: POBEDA
Duša mi nekad-nekad šapne:
Zaslužih bolje da mi kapne
I lepše ime da bi sjalo
I više ljubavi, bar malo.
Ljubavi više, slave išta…
Ne boli što ne osta ništa,
Ne boli što svim snima svojim
Na razvalinama sam stojim.
Ne boli što ništa ne postigoh.
Što se do sreće ne podigoh.
Patnje i boli koje snaže
Tužne su, ali lepše, draže.
Ako je patnja srca moga
Jeku našla tek u jednoga,
Plaka li, hvala stiha snazi,
Šta mi tad mogu svi porazi!
I ako jedna beše žena
Ljubavlju na tren zanesena
U mene, tad me sad ne bole
Sve one koje me ne vole.
Tek jednom pesmom nek sam slavljen,
Jedan cjelov nezaboravljen,
Ma kako sitan trag im osta
Za pobedu su uprav’ dosta.
Izvor: „Zlatna knjiga mađarske poezije”. – Sastavio i preveo Enver Čolaković . – Nakladni zavod Matice hrvatske : Zagreb, 1978, str. 212
Duša mi nekad-nekad šapne:
Zaslužih bolje da mi kapne
I lepše ime da bi sjalo
I više ljubavi, bar malo.
Ljubavi više, slave išta…
Ne boli što ne osta ništa,
Ne boli što svim snima svojim
Na razvalinama sam stojim.
Ne boli što ništa ne postigoh.
Što se do sreće ne podigoh.
Patnje i boli koje snaže
Tužne su, ali lepše, draže.
Ako je patnja srca moga
Jeku našla tek u jednoga,
Plaka li, hvala stiha snazi,
Šta mi tad mogu svi porazi!
I ako jedna beše žena
Ljubavlju na tren zanesena
U mene, tad me sad ne bole
Sve one koje me ne vole.
Tek jednom pesmom nek sam slavljen,
Jedan cjelov nezaboravljen,
Ma kako sitan trag im osta
Za pobedu su uprav’ dosta.
Izvor: „Zlatna knjiga mađarske poezije”. – Sastavio i preveo Enver Čolaković . – Nakladni zavod Matice hrvatske : Zagreb, 1978, str. 212
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Kristina Kraheljska: USPAVANKA O ZAKOPANOM ORUŽJU
Tužna reka, Mesec u njoj pliva,
Tamne ruke spuste u nju ruže,
Spavaj dete, ništa se ne odaziva,
U grobovima spava zakopano oružje.
Tužna reka, usnula je šuma zasenjena,
Srebrene zvezde pale su u širok kanal.
Negde u poljima gde šuma je maglena,
Pomno dremucka zakopani arsenal.
Tužna reka, Mesec u nju zine
Tamna noć, nad vodom magle kruže,
Spavaj dete, spavaj vojnički sine,
Već uskoro probudićemo oružje.
Izvor: „100 savremenih poljskih pesnika”. - Izbor, prevod i pogovor Gžegož Latušinski - Mali Nemo : Pančevo, 2019, str. 36
Tužna reka, Mesec u njoj pliva,
Tamne ruke spuste u nju ruže,
Spavaj dete, ništa se ne odaziva,
U grobovima spava zakopano oružje.
Tužna reka, usnula je šuma zasenjena,
Srebrene zvezde pale su u širok kanal.
Negde u poljima gde šuma je maglena,
Pomno dremucka zakopani arsenal.
Tužna reka, Mesec u nju zine
Tamna noć, nad vodom magle kruže,
Spavaj dete, spavaj vojnički sine,
Već uskoro probudićemo oružje.
Izvor: „100 savremenih poljskih pesnika”. - Izbor, prevod i pogovor Gžegož Latušinski - Mali Nemo : Pančevo, 2019, str. 36
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
Re: Najlepši stihovi
Nije ti lako.
Sve naše nevolje dolaze otuda što nismo spremni da umremo od gladi.
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Ljubomir Simović: JEREMIJA
Nit jesen leči, nit rana srasta,
Pola veka satrulo je u slobodi.
Neko čudno vreme za Srbe nasta,
I ko može sad neće da se rodi.
Đavoli su se satvorili u muve,
Nema toga na šta sleteti neće.
Žive su nas izjedale buve,
od Kosova nismo upalili sveće.
S mišem u srcu gacali po mraku,
Čvrsto rešili da nema Boga.
Pola veka skrivali se u budžaku
Stalno misleći - ko će koga.
Red je da odanemo, reći će neko,
Krst časni opet sija sa nebesa.
Stra’ me, kad poteče med i mleko
Da će neki i dalje hteti mesa.
Izvor: „Muzini vetrovi : tandarologija”. - Priredio Miodrag Raičević - KOV : Vršac, 2019, str. 121.
Nit jesen leči, nit rana srasta,
Pola veka satrulo je u slobodi.
Neko čudno vreme za Srbe nasta,
I ko može sad neće da se rodi.
Đavoli su se satvorili u muve,
Nema toga na šta sleteti neće.
Žive su nas izjedale buve,
od Kosova nismo upalili sveće.
S mišem u srcu gacali po mraku,
Čvrsto rešili da nema Boga.
Pola veka skrivali se u budžaku
Stalno misleći - ko će koga.
Red je da odanemo, reći će neko,
Krst časni opet sija sa nebesa.
Stra’ me, kad poteče med i mleko
Da će neki i dalje hteti mesa.
Izvor: „Muzini vetrovi : tandarologija”. - Priredio Miodrag Raičević - KOV : Vršac, 2019, str. 121.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
Re: Najlepši stihovi
Đe u tebe miš u srcu i stra' od mesa? 'Ajde, molim te.
Sve naše nevolje dolaze otuda što nismo spremni da umremo od gladi.
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Milo Kralj: STARCI U TETRAPAKU
Sjede u parku, kašlju, motaju škije sporo,
Opljunu, pa zalijepe, merak se produžava.
Uveče, TV obavezno, s dubokom meta-borom,
Koja nekud klisne čim čiča naumi da spava.
Često uhvati sebe kako šapuće čujno: Prvi!
Teška misao za čovjeka koga više da i nema.
Penzija je nešto što mora da se mic-mic mrvi,
Danima, štedeć, i da se uz to što više drijema.
Prdne u snu ponekad (tako daju oduška muci),
Što taloži se u duši, pa i dok sjede na klupi,
U parku, na svakidašnjoj penzionerskoj žurci,
Gde se malo igra fircik, a mnogo više tupi.
Izvor: „Muzini vetrovi : tandarologija”. - Priredio Miodrag Raičević - KOV : Vršac, 2019, str. 175.
Sjede u parku, kašlju, motaju škije sporo,
Opljunu, pa zalijepe, merak se produžava.
Uveče, TV obavezno, s dubokom meta-borom,
Koja nekud klisne čim čiča naumi da spava.
Često uhvati sebe kako šapuće čujno: Prvi!
Teška misao za čovjeka koga više da i nema.
Penzija je nešto što mora da se mic-mic mrvi,
Danima, štedeć, i da se uz to što više drijema.
Prdne u snu ponekad (tako daju oduška muci),
Što taloži se u duši, pa i dok sjede na klupi,
U parku, na svakidašnjoj penzionerskoj žurci,
Gde se malo igra fircik, a mnogo više tupi.
Izvor: „Muzini vetrovi : tandarologija”. - Priredio Miodrag Raičević - KOV : Vršac, 2019, str. 175.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
Re: Najlepši stihovi
RADMILA LAZIĆ
KAKO JE TAMO?
Odsutnosti, moja,
Kako je Tamo?
Međ neznanima,
Crvima, krticama, zmijama...
Ploviš li velikim vodama?
Razgovaraš li sa bogovima?
Sa onim sa kojim si bio na Ti
Ja se posvadi –
Kada uze tebe tebi.
Ali pošteđen si, mili.
Ovo je vreme bez oh i ah.
Pošteđen si za bol i strah,
I za rastanak svaki.
Maćehinski postao je svet,
Glineni postali su ljudi.
Njihove reči krpe –
Njima nam vežu oči,
Otiru krv.
Ovde je svako izgubio nekog,
A nekog je i zavoleo.
Makovi još cvetaju u krvi,
I kupine zru krupne kao tvoje oko.
Ali sve češće gavran mi kljuca u okno.
Kose crne kao zift
Neodoljiv kao ti.
Zove me Tamo.
Napravi mi mesto.
Ja sam tebi napravila međ’ rebrima
Gnezdo.
KAKO JE TAMO?
Odsutnosti, moja,
Kako je Tamo?
Međ neznanima,
Crvima, krticama, zmijama...
Ploviš li velikim vodama?
Razgovaraš li sa bogovima?
Sa onim sa kojim si bio na Ti
Ja se posvadi –
Kada uze tebe tebi.
Ali pošteđen si, mili.
Ovo je vreme bez oh i ah.
Pošteđen si za bol i strah,
I za rastanak svaki.
Maćehinski postao je svet,
Glineni postali su ljudi.
Njihove reči krpe –
Njima nam vežu oči,
Otiru krv.
Ovde je svako izgubio nekog,
A nekog je i zavoleo.
Makovi još cvetaju u krvi,
I kupine zru krupne kao tvoje oko.
Ali sve češće gavran mi kljuca u okno.
Kose crne kao zift
Neodoljiv kao ti.
Zove me Tamo.
Napravi mi mesto.
Ja sam tebi napravila međ’ rebrima
Gnezdo.
Sve naše nevolje dolaze otuda što nismo spremni da umremo od gladi.
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Artur Giterman: SVE JE NA SVOM MESTU
Cvetak je u kosi, duga iza neba,
Igla je u senu, u kolevci beba,
Kostur u ormanu, vest na prvoj strani,
Vrabac je u ruci, golub je na grani.
Crv je u jabuci, mačka je u džaku,
Buva je u uhu, ptica je u zraku,
Zec je još u šumi, lovac je na tragu,
Bubreg je u loju, a vuk je na pragu.
Izvor: „Veselo proleće : američka poezija za decu i mlade”. - Priredili Milutin Đuričković, Aleksandra Izgarjan i Igor Petrović – Banatski kulturni centar : Novo Miloševo, 2019, str. 52.
Cvetak je u kosi, duga iza neba,
Igla je u senu, u kolevci beba,
Kostur u ormanu, vest na prvoj strani,
Vrabac je u ruci, golub je na grani.
Crv je u jabuci, mačka je u džaku,
Buva je u uhu, ptica je u zraku,
Zec je još u šumi, lovac je na tragu,
Bubreg je u loju, a vuk je na pragu.
Izvor: „Veselo proleće : američka poezija za decu i mlade”. - Priredili Milutin Đuričković, Aleksandra Izgarjan i Igor Petrović – Banatski kulturni centar : Novo Miloševo, 2019, str. 52.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Nestor Žučni (Proka Jovkić): SVRŠENO NIJE
Svršeno nije jošte delo naše.
Još ovaj narod dalje ići ima,
da novu slavu novom borbom paše.
Zalud ga biju, spotiču i plaše,
nadošla mu je snaga kao plima
vekovi ljudstva polsanje mu daše.
Ah, još će biti borbe, ognja, dima.
Još ovaj narod boriće se s njima:
Sa svima što mu podlo na put staše.
Svršeno nije jošte delo naše!
No sve će proći: krv, oganj i bitke
gromovi, praske, tutanj, kanonada,
lom štita, mača, noža, sablje britke,
podvale tuđe i pakosti plitke, -
a narod ovaj, ova rasa mlada,
k’o božji izvor čiste vode pitke,
on koji teško, dugovečno strada,
ostaće kao novi dan i nada,
k’o mlado borje, kao jele vitke
k’o beli biser divne cvetne kitke.
A sve će proći: krv, oganj i bitke.
Izvor: „Parnas iskosa : antologija srpske poezije do Drugog svetskog rata” / priredio Dobrivoje Stanojević – Mali Nemo : Pančevo, 2006, str. 193.
Svršeno nije jošte delo naše.
Još ovaj narod dalje ići ima,
da novu slavu novom borbom paše.
Zalud ga biju, spotiču i plaše,
nadošla mu je snaga kao plima
vekovi ljudstva polsanje mu daše.
Ah, još će biti borbe, ognja, dima.
Još ovaj narod boriće se s njima:
Sa svima što mu podlo na put staše.
Svršeno nije jošte delo naše!
No sve će proći: krv, oganj i bitke
gromovi, praske, tutanj, kanonada,
lom štita, mača, noža, sablje britke,
podvale tuđe i pakosti plitke, -
a narod ovaj, ova rasa mlada,
k’o božji izvor čiste vode pitke,
on koji teško, dugovečno strada,
ostaće kao novi dan i nada,
k’o mlado borje, kao jele vitke
k’o beli biser divne cvetne kitke.
A sve će proći: krv, oganj i bitke.
Izvor: „Parnas iskosa : antologija srpske poezije do Drugog svetskog rata” / priredio Dobrivoje Stanojević – Mali Nemo : Pančevo, 2006, str. 193.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Gvido Tartalja: UGAO
Sve je i sada ovde kao što je nekad bilo:
sve ove igračke i ceo ovaj mračan kut;
kao onda, kada su ga uzimali u krilo
i kada se, s osmehom, hvatao za majčin skut.
Tu na zidu i sada je jedna tanka crta:
visina deteta zabeležena prvi put,
i u samom uglu, zbog pretnje, donet iz vrta
odavno već povijen i sasvim osušen prut.
Samo što nisu na podu još mrve one
od hleba, zbog kojih su ga prekorevali tad
ili neka suza, od onih što ih deca rone
tako lako i za svaki mali dečji jad.
Sve je kao onda i brižno čuva sve se
i ne pomera nikad. Sve je kao neki hram.
Sve se pažljivo briše, da se ne potrese
onaj život koji je još tu, s njima ili sam.
Sve je tako isto – a sve je drukčije u stvari,
svi ti predmeti i taj ugao sada tako tih.
Nekad žive, sad su sasvim mrtve ove stvari,
kao da je neko život iščupao iz njih.
Samo na izgled ovuda nije prošlo vreme,
a sve je drukčije: i žena i njen pramen sed
i čovek koji k’o da nosi sve teže breme,
sve više povijen, više ćutljiv i više bled.
Izvor: „Pred-ratne pesme” / Gvido Tartalja - Plato Books : Beograd, 2013. – str. 33.
Sve je i sada ovde kao što je nekad bilo:
sve ove igračke i ceo ovaj mračan kut;
kao onda, kada su ga uzimali u krilo
i kada se, s osmehom, hvatao za majčin skut.
Tu na zidu i sada je jedna tanka crta:
visina deteta zabeležena prvi put,
i u samom uglu, zbog pretnje, donet iz vrta
odavno već povijen i sasvim osušen prut.
Samo što nisu na podu još mrve one
od hleba, zbog kojih su ga prekorevali tad
ili neka suza, od onih što ih deca rone
tako lako i za svaki mali dečji jad.
Sve je kao onda i brižno čuva sve se
i ne pomera nikad. Sve je kao neki hram.
Sve se pažljivo briše, da se ne potrese
onaj život koji je još tu, s njima ili sam.
Sve je tako isto – a sve je drukčije u stvari,
svi ti predmeti i taj ugao sada tako tih.
Nekad žive, sad su sasvim mrtve ove stvari,
kao da je neko život iščupao iz njih.
Samo na izgled ovuda nije prošlo vreme,
a sve je drukčije: i žena i njen pramen sed
i čovek koji k’o da nosi sve teže breme,
sve više povijen, više ćutljiv i više bled.
Izvor: „Pred-ratne pesme” / Gvido Tartalja - Plato Books : Beograd, 2013. – str. 33.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
- Bibliotekar
- Globalni moderator
- Postovi: 5566
- Pridružio se: 09 Dec 2010, 04:41
- Lokacija: Senta
Re: Najlepši stihovi
Jovan Jovanović Zmaj: GOSPODARU TRBUHU
Oj Trbuše, vladaoče sveta,
Tvoja vlada traje mnogo leta;
Od Adama do današnjeg dana
Nema većeg ni strožijeg pana.
Da je Eva bez trbuha bila,
Na jabuku ne bi s’ namamila,
Ne bi Adam jabuke ni dirn’o –
U raju bi dne provodio mirno;
A da Trbuh ne zaiska hrane,
Sedeo bi Adam natenane,
Sedeli bi i Adam i Eva
Gledajući koje većma zeva.
Da nam Trbuh ne pade u krilo,
Ne bi tol’ko čankoliza bilo,
Ulizica, puzavaca hudi’,
Ne bi bilo ni psetastih ljudi.
Ne bi laži međ’ braćama bilo,
Ne bi s’ nikom ni u zdravlje pilo,
A za leđi spletke, zamke plele,
Što će s leđa da ga tek ustrele.
Bez tebeka, oj Trbuše, rode,
Ne bi bile ni tolike ode.
Ne bi Srbin latinski stihir’o,
Horac’jeve izražaje bir’o.
Bezbožnici nikog se ne boje
Samo tebe i kaštige tvoje,
Jer kad tebe podmirit’ ne mogu,
Tad pogode moliti se Bogu.
Ti si, Trbo, velik gospodaru,
Tebe služe više nego caru,
Tebi s’ teško ko protivit’ može,
Je se tiče svakog svoje kože.
Kad se kogod tebi usprotivi,
Ti zakreneš sa šrafovi krivi.
Krčiš, bučiš, ljuto zaurlavaš
I svakoga opet pokoravaš.
Oj Trbusi, naša mila diko,
Kažite mi ko nas od vas čuva,
Jer mi s’čini Srpstvo j’ danas
Od samih Trbuva.
Izvor: „Gledajući Novi Sad : postiljonske ode Jovana Jovanovića Zmaja” / priredila Marija Kleut – Gradska biblioteka u Novom Sadu : Beograd, 2021. – str. 8-9.
Oj Trbuše, vladaoče sveta,
Tvoja vlada traje mnogo leta;
Od Adama do današnjeg dana
Nema većeg ni strožijeg pana.
Da je Eva bez trbuha bila,
Na jabuku ne bi s’ namamila,
Ne bi Adam jabuke ni dirn’o –
U raju bi dne provodio mirno;
A da Trbuh ne zaiska hrane,
Sedeo bi Adam natenane,
Sedeli bi i Adam i Eva
Gledajući koje većma zeva.
Da nam Trbuh ne pade u krilo,
Ne bi tol’ko čankoliza bilo,
Ulizica, puzavaca hudi’,
Ne bi bilo ni psetastih ljudi.
Ne bi laži međ’ braćama bilo,
Ne bi s’ nikom ni u zdravlje pilo,
A za leđi spletke, zamke plele,
Što će s leđa da ga tek ustrele.
Bez tebeka, oj Trbuše, rode,
Ne bi bile ni tolike ode.
Ne bi Srbin latinski stihir’o,
Horac’jeve izražaje bir’o.
Bezbožnici nikog se ne boje
Samo tebe i kaštige tvoje,
Jer kad tebe podmirit’ ne mogu,
Tad pogode moliti se Bogu.
Ti si, Trbo, velik gospodaru,
Tebe služe više nego caru,
Tebi s’ teško ko protivit’ može,
Je se tiče svakog svoje kože.
Kad se kogod tebi usprotivi,
Ti zakreneš sa šrafovi krivi.
Krčiš, bučiš, ljuto zaurlavaš
I svakoga opet pokoravaš.
Oj Trbusi, naša mila diko,
Kažite mi ko nas od vas čuva,
Jer mi s’čini Srpstvo j’ danas
Od samih Trbuva.
Izvor: „Gledajući Novi Sad : postiljonske ode Jovana Jovanovića Zmaja” / priredila Marija Kleut – Gradska biblioteka u Novom Sadu : Beograd, 2021. – str. 8-9.
Acriter et Fideliter!
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
![Slika](http://i10.photobucket.com/albums/a137/Langnasen/BattleRibbons.jpg)
Ko je OnLine
Korisnika u ovom forumu: Nema registrovanih korisnika i 2 gosta